Resync: Xenzai[NEF]
OM FIRE ÅR
Kom igjen, Claire. Det er meg.
-Legg bort våpenet. -Nei, dette tar slutt her.
Vent! Jeg skal tilbake til dagen da det ble kjent.
-Det er for sent. -Nei. Tenk deg selv.
Det ville ikke blitt slik om de aldri hadde fått vite om oss.
Ingen leire, ingen eksperimenter, og man ville sluppet å gjemme seg.
Alle disse kreftene... Det kan ødelegge alt.
Jeg har forsonet meg med det for lenge siden. Det har ikke du.
Hva skjedde med deg, Claire? Hvordan ble du sånn?
Jeg er jo annerledes. Unik.
Jeg kan fikse alt. Vær så snill...
Beklager, Peter.
Jeg har alltid elsket deg.
NÅTIDEN
Velkommen hit.
De fleste har ingen anelse om hvem jeg er.
Jeg heter Nathan Petrelli og ble valgt inn i Kongressen i New York.
Det føles som det var for lenge siden.
I fjor råket jeg bort i noe utrolig som forandret mitt liv.
I begynnelsen var jeg redd.
Men nå våger jeg å avsløre sannheten. Jeg har en evnen...
-Nathan? -Tilkall en ambulanse!
Tilbake!
Bli hos ham.
Ikke forlat ham.
-Pass på nå. -Der borte!
-Hvor er han? -Han kom seg unna.
-Så du ham ordentlig? -Nei.
Nei.
Politiet vet ingentlng om motivet, men man leter etter skytteren.
Bygningen har blitt sperret av, og alle på stedet avhøres.
Tilstanden hans er fortsatt uviss.
Mr Petrelli var midt i en kunngjøring da han ble truffet av to skudd.
Nathan Petrelli ble uteksaminert fra Annapolis...
-Hallo? Claire? -Er han...?
-Det er ille. Han må på sykehuset. -Jeg burde være der. Blodet mitt...
Du er i California. Han må på sykehus nå.
Jeg ringer når jeg vet mer.
Politiet vet ingenting om motivet...
Klargjør alt utstyr.
-Ingen puls i fire minutter. -Lad defibrillatoren.
-Her kan du ikke oppholde deg. -Jeg er broren hans.
Vil han klare seg?
-Sett i gang. -Defibrillatoren er klar.
-Klart! -Ingenting.
360! Klart!
Jeg beklager.
Det burde ikke endt slik.
YAMAGATO-KONSERNET TOKYO, JAPAN
-Er De opptatt, sir? -Ikke kall meg "sir".
Jeg har kontoret hans, men jeg er ikke min far.
Jeg klarer ikke la være å bli litt skremt.
Makten din. Du eier 51 prosent av selskapet...
-...mange fly... -Jeg kan til og med teleportere.
-...samt 250 millioner. -Penger interesserer meg ikke.
Du kan jo gi dem til meg. Jeg interesserer meg for penger.
Pengene vil ikke vise meg min skjebne.
Jeg har reddet verden - to ganger.
Men nå har jeg ingen mål lenger.
Jeg bare sitter her og kjeder meg.
Skjebnen kommer neppe og banker på.
-Hva var det? -Advokaten vår. Jeg fikk dette.
-Hva er det? -Min far spilte det inn før sin død.
Han sa det gjaldt skjebnen min.
Politiet vet ingenting om motivet, men leter etter skytteren.
Bygningen har blitt sperret av, og alle på stedet avhøres.
Hei, Claire.
Du lurer sikkert på hvor jeg har holdt hus.
Jeg havnet på avveier og tilbrakte litt tid utenlands.
Men nå har jeg lagt det bak meg.
Nei... Jeg så at Hiro Nakamura drepte deg.
Men her er jeg, helt frisk. Vel, ikke helt...
Det er faktisk derfor jeg er her.
-Hva vil du meg? -Jeg vil ha det du har, Claire.
Jeg vil ha kreftene dine.
Herregud! Jeg er veldig lei for det...
Jeg trodde det var Sylar igjen.
Nøkkelen min er skjev.
-Hvordan gikk det med Molly? -Det var vanskeligere enn antatt.
Kabinpersonalet tok hånd om henne. Jeg håper bare at jeg valgte rett.
Nå er hun trygg. Ingen kan finne henne.
Nå kan vi sette i gang med undersøkelsen min.
Jeg vet jeg lovet, men jeg kan ikke hjelpe deg.
Jeg sitter fast. Jeg pakker sakene mine og drar hjem til lndia.
Jeg forstår ikke.
Ingenting tyder på at jeg kan fjerne kreftene.
Jeg kom helt fra Sør-Amerika for å bli kurert.
-Beklager. Jeg kan ikke hjelpe deg. -Du har ikke prøvd engang!
Det er ikke rettferdig.
Du får ikke gjøre dette mot meg. Du må forsøke.
Maya...
Jeg er lei for det. Jeg burde dra.
Vent. Hva skjedde akkurat?
lnntreffer evnen din når du blir opprørt og sint?
Ja, når jeg er redd eller sint skjer det bare.
-Hvordan stanser du det? -Jeg roer meg ned på et vis.
Det låter som en reaksjon i det sympatiske nervesystemet.
Det er en forbindelse mellom kropp og sinn...
Hva prater du om?
Kjemp eller flykt. Binyrene regulerer stressnivået. Faren min tok feil.
Han prøvde hele tiden å finne genet som kreftene sitter i.
Alt fins her, men han lette på feil sted.
Kreftene har sitt opphav i adrenalinet.
Jeg må bare gjøre deg sint igjen.
Hiro, hvls du ser dette, er jeg død.
Jeg har testamentert formuen min til deg.
Men det viktigste er at jeg etterlater deg en hellig plikt.
Du skal nå vokte over en farlig hemmelighet.
En hemmelighet?
Du må passe den, som jeg og min far har gjort.
Den er å finne i mitt personlige pengeskap.
Havner den i feil hender, vil den ødelegge verden.
Nå er det din hellige plikt...
...å aldri åpne pengeskapet.
Du ville jo ha en oppgave.
Jeg vil ikke være en vokter. Jeg vil være en helt.
Men du vokter en farlig hemmelighet som kan ødelegge hele verden.
-Jeg gjør jo ingenting! -Hva leter du etter?
Et måte å åpne pengeskapet på. Det må finnes en knapp...
Kaito Nakamura var som en far for meg.
Du vil vanære hans navn.
Faren min så ned på meg til jeg viste at jeg kunne stå på egne ben.
Jeg vil ikke bli et null igjen. Begge våre skjebner er i pengeskapet, Ando.
Tommelavtrykket ditt vil ikke funke. Han vil ikke at du skal åpne det.
Eller så gjør han det.
"Trykk på 'play'."
Jeg ba deg om å ikke åpne pengeskapet.
Men du skal vite at det er visse-
-som gjør hva som helst for å få tak i den delen av formelen.
Om den havner i feil hender har vi bare ett håp.:
En utvalgt blant dere med rent blod.
Lyset som kan beskytte oss mot mørket.
-Forstår du? -Faktisk ikke.
Vokt formelhalvdelen med ditt liv.
Verdens skjebne avhenger av det.
Lykke til, min sønn.
Burde du virkelig...?
Jeg burde fulgt bedre med i kjemitimen.
Hvordan gjør du dette? Er du også et fartsfantom?
Nei, jeg er Hiro Nakamura. Jeg kan stanse tiden.
Du kan ikke stanse den helt. Da hadde vi ikke snakket nå.
Er du rask?
Ikke rask. Jeg er riktig så rask.
-Du stjal noe fra meg. -Mener du denne?
Hvordan funker dette? Om du jager meg i Bangkok, står tiden stille i Tokyo?
Jeg vet ikke.
-Tenk på det når du reiser deg igjen. -Jeg står allerede oppreist.
Jeg må stikke.
Peter. Leter du etter denne?
-Ja, jeg skulle bare... -Bare...
Hva da?
Nathans bedring er ganske utrolig, ikke sant?
Kulene gikk rett igjennom ham, og kroppen har visst leget seg selv.
Hvordan visste du hvor pistolen lå?
Det var ikke særlig mange steder han kunne gjemme den.
Hva fikk deg til å tro at han gjemte den?
Du var nødt til å leke politi.
-Hvordan...? -Jeg kom fra fremtiden-
-for å forhindre at Nathan fortalte verden om oss.
-Fremtiden... -Du får ikke bli her.
Legene kan ikke forklare Petrellis bedring.
Tilstanden hans er nå stabil.
Filmbildene som har blitt vist på TV og lastet opp på YouTube har...
Det er han.
Jeg så Gud i dag.
Jeg var død, men Han ga meg en ny sjanse.
Nå vet jeg hvorfor jeg er her.
For å utrette storverk. For å gjøre Hans verk.
Mr Petrelli, tidligere i dag skulle De komme med en kunngjøring.
Vil De gjøre det nå?
Gud er den eneste som har et budskap. Det handler om håp, og det haster.
Han vil ikke vente lenge til. Hans budskap er enkelt.
Vi er alle forbundet. Våre håp og drømmer...
Våre barns fremtid gjenspeiles i våre øyne.
Vi slåss våre egne kamper, men vi vet at vi ikke er alene.
Det er bare sammen at vi kan få tiden på jorden til å bety noe.
Det er bare sammen at vi kan styre vår egen skjebne.
l våre samlede hjerter fins det ett edelt mål.
Å frelse oss selv...
...og frelse verden.
Jeg har kombinert tyroksinet med dopaminet fra binyrene dine.
-Og nå, da? -Vent noen sekunder.
Så får vi se om enzymene fester seg på kortisolet.
Det var modig av deg å oppsøke meg slik.
Jeg hadde ikke noe valg.
Det må være vanskelig å ha slike krefter,-
-men man må også føle opprømthet når man besitter slik kraft,-
-og føle seg utvalgt.
-Det fungerte. -Hva har du gjort?
Det faren min ikke klarte. Jeg har funnet kreftenes genetiske opphav.
Jeg må til laboratoriet mitt og bekrefte resultatet.
-Dette er utrolig. -Hva har du oppdaget?
lnnholdet i denne sprøyten kan gi hvem som helst krefter.
Gi krefter?
Adrenalinet gjør dessuten at det virker øyeblikkelig.
Jeg vet at du er redd. Du er jo alene her med en som jeg.
En mann du knapt kjenner.
Det er ingen rettferdig kamp, men jeg vil ikke slåss med deg, Claire.
Jeg vil bare ha det du har.
Jeg mistet alt som gjorde meg unik.
Mistet, men nå gjenfunnet.
Her er en hel innkjøpsliste med krefter.
Men jeg begynner med det beste.
Når jeg har din...
Hva gjør du med meg?
Jeg må finne svar før jeg blør i hjel.
Artig nok... så ser jeg også etter svar.
-Hvorfor føler jeg ingenting? -Ingen nervetråder.
Dette er en fantastisk konstruksjon.
Vi bruker bare ti eller tjue prosent av den.
Tenk deg hvilke svar man kunne fått om det var hundre prosent.
Hvorfor fins ondskap?
Hvor mange engler får plass på et knappenålshode?
Hvordan bevarer vi kjærlighet?
Alle svar...fins her inne.
Har du tenkt å spise den?
Spise hjernen din?
Det er ekkelt, Claire.
Der har vi den.
Vent...
Skal du ikke drepe meg?
Stakkars pike. Det er så mye du ikke vet om deg selv.
Din hjerne er ikke som de andres. Du er ikke som de andre.
Du er annerledes, du er unik,-
-og jeg kunne ikke drept deg om jeg så ville.
Du kan aldri dø.
Og nå kan vel ikke jeg heller gjøre det.
Jeg kjørte to prøver i sentrifugen. Enzymene festet seg begge gangene.
-Du må ødelegge det, dr Suresh. -Hva prater du om?
Du hadde rett. Det strider mot naturlovene.
Nei, dette er en avgjørende oppdagelse-
-med enorme muligheter for hele vår art. Vanlige mennesker-
- kunne få mine krefter. -Alle har ulike blodsammensetninger.
Man vil få vidt forskjellige resultater.
De kan vise seg å være fryktelige. Som mine.
Man kan få evnen til å fly, telepati, superstyrke...
Det kreves mer forskning og kliniske tester...
-l feil hender... -Den er allerede i feil hender.
Et hemmelighetsfullt selskap vil skjule det for verden.
Ja, på grunn av folk som jeg, eller som Sylar!
Akkurat. Sylar drepte faren min. Om jeg hadde kunnet injisere dette,-
-hadde jeg kanskje kunnet forhindre det.
Ville du virkelig injisert det?
Det fins vitenskapelige gjennombrudd som man drømmer om å få bidra til.
Dette er et sånt. Hvorfor forstår du ikke det?
Hvorfor skulle noen ønske seg slike evner? De er en forbannelse.
Kan innholdet i sprøyten kurere meg?
Da er det ondt og du burde ødelegge det.
For vår alles skyld.
-Er jeg her fortsatt? -Ja.
"Berørt av Gud." Det sa du i kapellet.
Jeg trodde det var en drøm.
Det er sant, Pete. Han reddet meg.
Han ga meg livet tilbake.
Vi har sett hva folk som oss kan gjøre, Nathan.
Sånt som ingen kan gjøre. Jeg våknet til liv igjen.
Du hadde tredjegradsforbrenninger på halve kroppen.
Hvordan kan man vite at det ikke er Guds verk?
Alle vi som har krefter...
Har du noen gang tenkt på det, Pete?
Kanskje vi er engler-
-som skal utføre Guds verk her.
Hva skjedde med å avsløre alt for omverden?
Vi kan ikke være engler om alle kjenner til det.
Jeg forventet ikke at du skulle forstå det jeg gjorde,-
-men jeg håper du vil tilgi meg en gang.
Livet er pussig, ikke sant, Nathan?
Linderman. Det var du som helbredet meg.
Våre skjebner skapes av en guddom, hvor grovt vi enn former dem.
Du og jeg skal visst utføre storverk, Nathan.
Påstanden om guddommelig inngripen har fått hele landets oppmerksomhet,-
-og interessen er størst blant religiøse overhoder.
Kongressmannen fra New York har blitt rene sensasjonen nå.
Tracy, vi har nok funnet rett mann.
Er ikke det jobben min, guvernør?
-Hva heter han? -Petrelli. Nathan Petrelli.
Våre forhåpninger og drømmer og våre barns fremtid gjenspeiles...
Jeg liker ham.
Nei!
Er det noen her?
Hun beveget seg med lydens hastighet.
Hun må ha visst at jeg skulle åpne pengeskapet.
Hva sto det på papiret som var så viktig?
Jeg ba deg om å ikke åpne det.
-Og hva mente faren min med "lyset"? -Glem det!
Han sa jo at verden ville gå under om formelen havnet i feil hender.
Du får besøke fortiden og spørre faren din...
Jeg skal ikke til fortiden igjen. Du vet hvordan det gikk forrige gang.
Jeg får besøke fremtiden og finne det ut selv.
Skal verden gå under, må jeg finne ut hvordan vi kan forhindre det.
Men tenk om du blir sittende fast der...
-Gi meg formelen, Hiro. -Nei, du har forrådt meg.
Du tar feil.
Hiro!
Nå?
Vi må få tak i formelen.
Hva har du gjort med Peter?
Hvem tror du at du arvet din første evne fra?
Jeg drømte om hva du skulle gjøre. Skyte din egen bror...
Jeg var nødt. Nathan satte i gang alt.
-Kreftene, grådigheten og krigen... -Hvordan våger du leke Gud?
Kan du se inn i fremtiden, vet du at formelen du ville gjemme blir kjent.
Den ødelegger alt.
Jeg har bare sett den fremtiden som du forårsaker.
Nathan døde ikke, og nå trenger han ikke gjøre det.
Det spiller ingen rolle. Ved å skyte ham ødela du alt.
Noe annet vil skje nå, takket være deg. Stikk tilbake.
Nå...
Hva har du gjort med min sønn?
Ikke bekymre deg. Han er på et sikkert sted.
Dette er en feil. Jeg skal ikke være her! Jeg er ikke den dere tror!
Jeg er Peter Petrelli! Dere må hjelpe meg!
Kretsende i stadig videre virvler hører falken ei lenger herrens røst
Alt faller fra hverandre, midtpunktet svikter
Verden har gitt seg over til anarki
Jeg er Peter Petrelli! Slipp ut meg herfra!
Det blodstenkede tidevann strømmer fritt, og over alt drukner uskylden
De beste mister all tro, de verste fylles av en brennende intensitet
En åpenbaring må være nære
Gjenkomsten må være nære
Gjenkomsten
Knapt er de ordene talt før et klart bilde
skapt av Spiritus Mundi besværer mltt skue
I ørkensanden et sted, en skikkelse med løvekropp og mannehode
og et blikk så tomt og ubarmhjertig som solen
beveger seg langsomt frem, omkranset av de opprørte ørkenfuglenes skygger
Mørket faller på ny, men nå vet jeg at tyve århundrer av forstenet søvn
ble pint til mareritt i sin vugge
Hva for et villdyr skal, når dets tid omsider har kommet,
vandre lutende mot Betlehem for å fødes?
-Han må ha penger et sted. -Hit med pengene.
-Hit med pengene, sa jeg. -Gjør slutt på ham.
Resync: Xenzai[NEF]
FORTSETTELSE FØLGER...
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com